På et øyeblikk...
Mer, mer!
-Mer! -Senere. Magi er veldig slitsomt.
Og jeg er 542 år gammel.
Du ser ikke ut til å være en dag eldre enn 200.
Jeg er fremdeles like stygg som jeg alltid har vært.
Vi fortsetter etter at jeg har hvilt meg.
Takk for at du ikke sa noe til din venn.
Han er ikke min venn. Han er min make.
Han oppbevarer meg i esken fordi han er så sjalu.
Jeg reddet deg fra ham.
Nå må du elske med meg mens mannen min sover.
Hvis ikke vekker jeg ham, og da river han hodet av deg.
Ikke nå igjen, Sahidi.
Jeg drømte igjen. Demonens kone prøvde å drepe meg.
Det har du drømt siden din avdøde kone prøvde, og du drepte henne.
-Det var en ulykke, Sahidi. -Ja, det var det.
-Allah er redelig. Hun er borte. -Hun hjemsøker meg.
Jeg må ta en ny kone før neste fullmåne, ellers får bror riket.
Måtte han råtne i helvete! Min nye kone vil også prøve å drepe meg.
Du mister kongeriket om du ikke gifter deg raskt.
Selv demonen ble forrådt. Alle kvinner er forrådere.
-Du har bare vært uheldig. -Alle koner bør avrettes.
-Det har vi vel alle ment. -Det blir bryllup og bryllupsnatt.
Innen morgenen kommer, skal jeg ha drept min kone.
Hun kan ikke være prinsesse. Det skaper bare problemer.
-Velg ut en fra haremet. -En som er lystig og glad,-
-og ikke tenker på framtiden.
Gjør det i hemmelighet. Snakk med bøddelen.
Men det var ikke slutten på sagnet.
Etter halshuggingen, slikket kongen på fingrene sine,-
-og bladde om i boken til den døde mannen.
Han falt framover.
Han var død. Sidene i boken var forgiftet.
Kongen fuktet fingrene, og henrettet dermed seg selv.
Er du her igjen? Det er sjette gangen denne uken.
Folk sitter og lytter i timevis. Det er et mirakel.
Folk trenger sagn heller en brød.
De forteller oss hvordan vi skal leve, og hvorfor.
-Beklager at jeg er sen, far. -Min datter og høyre hånd.
-Hvordan har sultanen det? -Han er i ferd med å bli gal.
Det minner meg litt om et annet tilfelle. Nemlig kong Gildamesh...
-Kan du helbrede sultanen? -Det kan bare Allah gjøre.
-Hvordan ble Gildamesh kurert? -Av en ung kvinne. Vi vet ikke mer.
Hun var amatør. Begynnerflaks.
Slikt kan være plagsomt for en erfaren fagmann som meg.
Når ble han syk? Som barn var han alltid så lykkelig.
-Han var elsket av alle. -Galskapen smyger seg på.
Du er ikke mye til hjelp. Skal jeg be om en annen vurdering?
Hvorfor ikke? Jeg kan komme igjen i morgen.
-Jeg visste ikke at han var syk. -Jeg har prøvd å skjule det.
-Du ser sliten ut. -Jeg må ta meg av en gal mann.
En galning med makt.
-Du vet hva som må til? -Jeg kan jobben min.
Du vil at din kone skal henrettes morgenen etter bryllupet.
Det eksisterer visse problemer, Sahidi.
Dreper jeg henne etter bryllupet, er hun sultanens hustru.
Ifølge tradisjonen kan hun ikke skades.
Men der det fins vilje, fins det måte. Jeg kan kvele henne,-
-men jeg kan ikke bruke hampetau på en kongelig strupe.
Men et silkerep vil kunne fylle alle krav.
Stol på meg, Sahidi.
Nå holder det, jenter.
-Sultanen skal drepe oss. -Mor hørte det av bøddelhjelperen.
-Det er en hemmelighet. -Jeg har også hørt det.
Han skal avrette sin hustru morgenen etter bryllupet.
Han gir seg nok ikke før han har drept oss alle.
Ikke uroe dere. Jeg skal snakke med far.
-Jeg må snakke med deg, far. -Hva gjør du her?
Skynd deg, far. Kvinner skal ikke være her inne.
Kvinnene i haremet er redde for at det ikke slutter med én.
Hadde han ikke vært sultan, ville han blitt sperret inne.
Han som var en slik god gutt.
Vi pleide å klatre i farens ferskentre.
En dag falt jeg ned og skadet meg.
Han forbandt såret.
Hva skal jeg gjøre? Jeg kan ikke gjennomføre dette.
Jeg kan ikke velge en jente fra haremet når jeg vet dette.
Jeg har kanskje en løsning, far.
Jeg gifter meg med sultanen.
-Du får ikke ofre deg for meg. -Jeg gjør det ikke for deres skyld.
Jeg gjør det for ham og meg. Jeg elsker ham.
-Du elsker gutten han var. -Gutten bor fortsatt i ham.
Han har forandret seg. Han har forrådt kona og broren.
Makten har spist sjelen hans. Du kan ikke forandre ham.
-Det tror jeg ikke på. -Hør på meg, barnet mitt.
Du er alt jeg har. Jeg ber deg.
-Ikke gjør dette. -Jeg kan redde ham.
Jeg vet ikke hvordan, men jeg har bestemt meg.
Når du nå blir gift, skriver du under på din egen dødsattest.
Hvis du er glad i meg, så ikke gjør dette.
-Jeg vet hva jeg gjør, far. -Du aner ikke hva du gjør.
Din bror vil overbringe lykkeønskninger.
Måtte han kveles av dem.
Han vil forsones. Det ville vært bra for freden.
Tenk på folket. Vis at dere er brødre igjen.
Bedre lykke denne gang, kjære bror.
Din avdøde hustru elsket meg. Husker du det?
-Når er sultanen klar? -Han gir beskjed.
Jeg tror...
At rosa vil kle sultanens hustru.
Du har god smak.
Husker du meg, Sahidi?
Fra da vi var barn? Vi lekte sammen her i palasset.
Jeg husker ingenting fra barn- dommen. Hvorfor skulle jeg det?
Hva er det, Sahidi?
Jeg stoler ikke på deg.
Det foregår noe her som jeg ikke kjenner til.
Du er Jafars datter, og han lar deg...
Gifte deg med meg.
Jeg drømmer for mye. 40 netter...
Jeg får ikke sove, og drømmer i stedet.
Far tar et glass vin og en kjeks før sengetid.
Dette er ikke en natt der man skal sove.
Vær så god.
Er det noe galt?
Kjeksen... Det er sesamfrø på den.
Jeg liker ikke sesamfrø.
-Sa jeg noe morsomt? -Nei.
Men sesam minner meg om en fin fortelling.
Vil du høre den?
-Jeg liker ikke fortellinger. -Denne vil du like.
Den handler om Ali Baba og de 40 røverne.
40 røvere? 40 netter med drømmer, og nå 40 røvere. Så rart.
Ja, men ikke rarere enn selve fortellingen.
{y:i}Ali Baba var en ung mann {y:i}som bodde utenfor Damaskus.
{y:i}Hans beste venn hadde pukkelrygg, {y:i}fire bein-
{y:i}-og veldig store tenner.
{y:i}Saffra var en av de klokeste {y:i}kamelene i hele Syria.
{y:i}Ali Babas eneste slektning var {y:i}en eldre bror, Kasim.
Ja da, Saffra.
Kasim.
Våkne. Det er på tide å stå opp.
Opp med deg, nå.
{y:i}Broren var veldig lat.
Jeg sa jo at jeg ikke liker fortellinger.
En historieforteller sa en gang at tilhørerne må fanges straks.
-Ellers er de ikke interesserte. -Jeg er ikke interessert.
Det er fordi jeg ikke har fortalt om...
Svarte Coda.
{y:i}På den tiden ble kongeriket utsatt {y:i}for brutale røverbander.
{y:i}Svarte Coda var den {y:i}mest morderiske av alle.
Et monster. Svarte Coda.
-Ingen var trygge. -Hva har det med Ali Baba å gjøre?
Han gjorde Ali Baba rik og berømt.
{y:i}Ingen karavane kunne {y:i}reise uten frykt.
{y:i}De visste aldri når eller hvor {y:i}Svarte Coda ville slå til.
{y:i}Han var en mester i forkledninger.
{y:i}Ali Baba sanket ved {y:i}som han solgte på markedet.
{y:i}Han var en godhjertet mann.
Dette er en langsom måte å bli rik på, Saffra.
Jeg har så mange ideer om hvordan jeg kan tjene penger.
Jeg kan vanne plommetrærne med alkohol slik at de gjærer.
Jeg syns det var en god idé, Saffra.
Er det problemer i sikte? Jeg tror du har rett.
{y:i}Saffras advarsel reddet Ali Baba.
{y:i}Dyr kan være klokere {y:i}enn sin herre.
{y:i}Og man kan stole på dem.
Sesam, sesam, lukk deg opp.
Dekk!
Det må være Svarte Coda.
Hva sier du til dette? Sesam. Det er det de lager kjeks av.
Hvorfor sa han... Sesam?
Sesam, sesam, lukk deg opp.
Dekk.
Sesam, sesam, lukk deg opp.
Saffra!
Vi er rike! Har du sett på maken?
Ikke i våre villeste fantasier...
Det regner.
-Ta inn vasken, mor. -Mor har vært død i fem år.
-Hva har vi til frokost? -Luft. Hvorfor sover du slik?
Opp med deg nå. Jeg har noe å vise deg.
Vi må flytte i tilfelle røverne finner ut hvem som var i grotten.
-Men jeg vil ha min andel. -Selvsagt. Jeg vil ikke ha alt.
-Jeg går og henter min halvdel. -Det kan være farlig.
-Ta Saffra med deg. Hun kan veien. -Saffra er en kamel.
{y:i}"Du tror vel ikke jeg trenger {y:i}en kamel til å passe på meg?. "
Det var ikke tvil om at Kasim trengte beskyttelse.
-Var Kasim ulik Ali Baba? -Ali hadde noe Kasim manglet.
Et godt hjerte.
-Er man trygg med et godt hjerte? -Kjenner du ingen godhjertede?
-Nei. -Kasim fant fram til grotten.
Åpne deg.
Hvordan var det, nå? Åpne...
{y:i}Ali Baba hadde gitt Kasim to kjeks {y:i}slik at han skulle huske passordet.
Sesam, sesam, lukk deg opp.
Dekk.
Jeg må hente Saffra.
Åpne...
Hvordan var det nå igjen?
Åpne!
Åpne døra.
Åpne porten.
Sesam, sesam, lukk deg opp.
Slik var det.
Sesam, sesam, lukk deg opp.
{y:i}I mellomtiden hadde Ali Baba {y:i}ansatt en tjenestejente. Morgiana.
{y:i}Hun skulle hjelpe ham.
{y:i}-Hvordan var Morgiana? {y:i}-De sa hun var vakker og klok.
{y:i}-Hun var veldig selvstendig. {y:i}-Som du.
Som jeg? Nei, hun var ikke som meg.
Det var alt, sir.
Saffra...
Hvor er broren min?
Hvor er Kasim?
Det skulle skremme bort uvedkommende.
-Tror du de var flere? -Nei.
Bli kvitt de dragene. De er ubrukelige.
Stakkars Kasim.
Jeg burde ha holdt ham tlibake.
Ikke klandre deg selv.
-Vi må dra herfra. -Nei.
Vi må ta ham med oss.
Er det så klokt? Da får røverne vite at han hadde venner.
-Da vil de komme etter deg. -Du har rett.
Man han må få en skikkelig begravelse.
Vi kan ikke la gribbene ta ham.
Han er broren min.
{y:i}Folk snakket om Kasims begravelse {y:i}i flere uker.
Kasim må ha vært veldig godt likt.
Han hadde mange venner.
Jeg håper seremonien svarte til forventningene.
Ingen kan måle seg med sørgegruppen fra Damaskus.
Så du hvordan Mustafa kastet seg til bakken?
Det klarer bare Damaskus-gruppen. Foruten selve begravelsen,-
-så bidrar de med gråt og sang.
Tenk på oss hvis det kommer flere dødsfall i familien.
Noen andre vet om det.
Vi gjorte en feil. Vi må rette den opp.
Vi er blitt ranet. Juveler og gullmynter.
Hva skal vi gjøre?
-Hvor mye? -Bare et par sekker.
Da dreier det seg om to eller tre tyver.
-Vi må lete i Damaskus. -Hvor?
Liket ble begravet. Vi må finne ut hvem som hadde råd til det.
-Det hadde ikke jeg kommet på. -Ikke jeg heller.
Spar meg.
Vi drar inn til byen alene eller i par. l forkledning.
Ellers henger de oss.
{y:i}Svarte Codas menn kom seg {y:i}ubemerket inn i byen.
{y:i}Røvere ser ikke noe galt i røveri, {y:i}bortsett fra når de blir rammet.
-Jeg er trist. -Liker du ikke det nye huset?
Selvsagt gjør jeg det, men jeg savner Kasim.
Naturligvis. Han var broren din.
Alle burde ha rikdom.
Men det er mye bedre å ha noen å dele den med.
{y:i}Codas menn kom snart på sporet.
{y:i}De gravde opp Kasims kropp {y:i}for å være helt sikre.
Denne tilhørte Kasim, bror av Ali Baba-
-som nylig er blitt rik.
-Vet dere hvor Ali Baba bor? -I et dyrt hus med utsikt.
-En meget attraktiv bolig. -Jeg skal ikke kjøpe den!
Jeg skal drepe ham, og alle som bor i huset.
-Hvor mange av oss trenger du? -Alle sammen.
-Vi må kanskje drepe mange. -Hva med vaktene?
Ikke noe problem. Ali Baba skal være død på denne tid i morgen.
Den onde Svarte Coda kom fram til byporten.
Han var klar til å slakte Ali Baba og alle i huset hans.
-Hva er det? -Ingenting, Sahidi.
Hva skjedde med Ali og Morgiana? Ble de drept av Svarte Coda?
-Vet du det ikke? -Jo, men jeg er trøtt.
Det er morgen allerede.
Morgen. Det er så lyst.
Jeg glemte tiden helt.
Vil du ikke fortsette?
Jo, men historier passer best om kvelden.
I alle fall for meg.
Det er ikke lett å skape den rette stemningen i solskinn.
Er du ikke enig?
Dette er et knep! Et knep for å lure meg!
Nei!
-Hva er det, Sahidi? -Jeg vil at du skal-
-møte noen.
-Hvem er disse mennene? -Venner.
-Vær bare rolig. -Ikke kom nær meg.
Sahidi...
-Vær bare rolig. -Hold dere unna.
Sahidi...
Du skal fortelle ferdig historien om Ali Baba i morgen kveld.
Jeg forteller mine historier. Hvis publikum ikke liker dem,-
-så går de sin vei. Hvis ditt publikum ikke er interessert,-
-så dør du.
Det holdt på å glippe allerede før jeg begynte.
-Begynnelsen er viktigst! -Jeg sluttet på et bra sted.
Da røverne skulle drepe Ali Baba.
-Hva kom de i? -En vogn.
Det må være mer eksotisk. Du må begynne på nytt.
Du må fengsle publikum på ny.
-Hvordan? -Jeg gikk forbi moskeen i natt.
Nøyaktig en time etter solnedgang.
Brått sto jeg ansikt til ansikt med Døden.
-Skulle han hente deg? -Der ser du.
Du er fengslet.
-Jeg har fluktplanen klar. -Nei. Da vil han bare straffe deg.
-Vil du risikere livet ditt? -Jeg kan få ham til å endre seg.
Du lyder ikke så sikker lenger.
Svarte Coda smuglet mennene inn i Damaskus i en vogn.
Det var ingen vanlig vogn.
Plasserte han mennene i steinkrukker?
Hva sa han var i krukkene?
-Hva er dette for noe? -40 krukker med olje.
40 krukker med olje?
Det var lurt. Svarte Coda har tydeligvis et ondt hjerte,-
{y:i}-men et skarpt hode.
{y:i}Det hadde han.
{y:i}Ali ante ikke {y:i}at han var i stor fare.
{y:i}Han skalv ikke {y:i}da han burde ha gjort det.
Hvordan skal vi beskytte ham, Saffra?
Han er en dagdrømmer.
Alle disse planene om å tjene penger.
Han trenger noen som kan ta seg av ham.
Ja, jeg elsker ham.
Men elsker han meg?
Du er en kamel. Hva vet vel du om kjærlighet?
Unnskyld.
Du er så klok.
Bra det snart er over.
Ta til høyre for å komme til Ali Babas hus.
Jeg tenkte du kanskje ville ha varm limonade.
Takk, Morgiana.
Det er på tide du begynner å kalle meg Ali.
Dette trengte jeg. Jeg skal være oppe lenge og legge nye planer.
Hvorfor det?
Hvorfor alle disse ideene? Du er jo rik.
Det var hell. Jeg kan ikke stole på hellet hele livet.
Jeg vil vite om jeg kan overleve når hellet snur.
Jeg kommer tilbake om to timer.
-Da dreper vi alle i huset. -Med den største fornøyelse.
-Det står en vogn utenfor. -Det er olje til palasset.
Kjøpmannen ba om lov til å sette vognen der et par timer.
-Kontrollerte du ham? -Ja visst.
-Hvor mye fikk du betalt? -Ingenting, frue.
-Er det ikke mer olje i huset? -Vi må kjøpe i morgen.
-Hadde ikke kjøpmannen olje? -Jo.
Da tar vi litt fra ham. Vi betaler i morgen tidlig.
{y:i}Iblant kan en blafrende oljelampe {y:i}forandre livet ens.
Denne mannen har en glitrende idé. Termitter og trebein.
-Vi bør investere. -De er her, Ali.
-Hvem? -Røverne du stjal fra.
Jeg har en idé.
Følg meg.
{y:i}Er du der, sjef?
-Hvert øyeblikk nå. -{y:i}Hørte dere? Hvert øyeblikk.
{y:i}Glitrende.
{y:i}Svarte Codas menn hang der {y:i}som moden frukt.
{y:i}Det var over.
{y:i}Men ikke helt.
{y:i}Ali Baba holdt fest for å feire {y:i}seieren over Coda og mennene.
{y:i}Hovedattraksjonen var {y:i}den mest kjente underholderen.
{y:i}-Som han kunne more. -Vi er her for å feire.
Med Morgianas hjelp er Svarte Codas røvere blitt knust som...
Små biller.
Spør om Morgiana vil danse for deg, Ali Baba.
Hun er en fantastisk danser.
Kom igjen, Morgiana. Jeg kan ikke et eneste trinn.
Jeg skal vise deg.
Det var ikke morsomt. Slett ikke morsomt.
Hva har du gjort, Morgiana?
Alle kvinner betyr død. De dreper uten grunn.
{y:i}Hun hadde sine grunner.
Jeg så tatoveringen da jeg skjenket ham vin.
Hva skulle jeg ha gjort uten deg?
Hva hendte med Ali Baba og Morgiana?
Ali Baba fikk til slutt en god idé.
Han giftet seg med Morgiana.
Han var ikke klok, men han hadde flaks.
Han trengte vel en som Morgiana for å gjøre det beste ut av ting.
-Noe slikt, ja. -En mann kunne ha reddet ham.
Ja, men hun viste seg å være en god hustru.
-Det kan vel skje. -Du har én dårlig erfaring.
Dårlig. Dårlig?!
Jeg elsket henne.
-Gjør du det fremdeles? -Hun ligger i jorda nå.
-Døden forandrer ingenting. -Hun prøvde å drepe meg.
Hvis man elsker noen høyt nok, kan man tilgi alt.
Var det slutten på fortellingen?
Nei, nei.
Faisal og hans kone Safil fra Konstantinopel var-
{y:i}-i Ali Babas bryllup. {y:i}Faisal hadde laget brudekjolen.
{y:i}Han var en av de beste skredderne.
{y:i}Man både han og kona {y:i}så ut som om de var utstoppet.
I bryllupet traff de en venn de ikke hadde truffet på flere år.
Hvem da?
En med pukkelrygg. Han het...
Bacbac.
Et fint navn. Bacbac.
{y:i}Bacbac likte det også. {y:i}Han likte det meste med seg selv.
{y:i}T.o.m. pukkelryggen. Pga. den {y:i}var han blitt sultanens narr.
Jeg støtter familien. De har aldri utmerket seg.
Bortsett fra Abdullah, som er etterlyst for bigami og drap.
{y:i}I Konstantinopel inviterte Faisal {y:i}Bacbac på middag.
{y:i}Bacbac sa aldri nei {y:i}til et gratis måltid.
Prins Sinbad er så stygg at selv ikke sultedøden vil ta ham.
Ikke engang tiden innhenter ham.
Når han spiser banan, spiser han den på tvers.
Og kona... Ansiktet hennes er skrukkete som en sviske.
Man må se på henne to ganger, for man tror ikke det man ser.
I bryllupet kysset alle brudgommen.
Bacbac?
-Jeg tror han er død. -Han kan ikke være død.
-Tuller du med oss, Bacbac? -Han må ha blitt kvalt av noe.
Trolig et fiskebein. Stakkars Bacbac.
-Vi må melde fra. -Da får vi skylda.
-Det var en ulykke. -Vi får skylda likevel.
-Vi mister kundene våre. -Ryktet vårt blir ødelagt.
Vi mister inntekten. Hva skal vi gjøre?
-Vi kan ta ham med til legen. -Han trenger kiste, ikke lege.
-Vi kan legge ham igjen der. -Og la noen andre ta skylda.
God idé.
Skynd deg.
-Vi legger ham her. -Bra.
-Kom, så går vi. -Hvem er det?
-Kan jeg hjelpe dere? -Vår venn trenger legehjelp.
Det er aldri for sent for doktor Ezra.
Jeg skal hente ham. Vennen deres ser ikke bra ut.
Kom, så går vi. Skynd deg.
-Vi har en kunde, Ezra. -Enda en fattigmann?
Nei. Han har betalt. Han sitter på trappa.
Vis ham inn før han forsvinner.
-Han venter i trappa. -Jeg ser ingen.
Ezra! Si noe, Ezra.
Du må bruke brillene dine.
-Hvordan går det? -Jeg vet ikke.
-Du er jo doktor. -Hva mer har du å si?
Dine venner sa du ikke var bra. Min mann kan hjelpe deg.
-Nei, det kan han ikke. -Jo, det kan du.
Han er død.
-Fallet ned trappa. -En fryktelig ulykke.
Han kom hit for behandling, og så dør han.
Hva vil folk tro om deg nå?
Han ser kjent ut.
-Det er sultanens narr. -Stakkars Bacbac.
-Jeg kjente ham godt. -Vi er dødsdømte. Vi får skylda.
Hjelp meg med å bære ham inn.
{y:i}Utrolig hvor fort folk kan {y:i}improvisere når de må.
{y:i}Paret Ezra måtte gamble. {y:i}De glemte at når man gambler,-
{y:i}-taper man oftest.
Det er ingenting som er verre enn å være alene i en fremmed by.
Løft armene hans slik at han glir ned lettere.
-Han liker ikke det vi gjør. -Tull. Han ville ha sett humoren.
Buddha. Vis meg et tegn på at jeg ikke er sviktet her.
Tyver og banditter!
Mine hender er dødelige!
Død. Jeg advarte deg jo mot hendene mine!
Jeg vet hvem du er. Du er Bacbac.
Sultanens narr.
Hvorfor kom du ned skorsteinen min?
Det er en spøk. Hele byen ler nå.
Den som ler sist, ler best.
Det blir ikke meg. De kommer til å tro at jeg har drept deg.
At det var min feil. Tenk ut noe, Hi Ching.
Hjelp! Jeg blir overfalt!
Du får ikke penger av meg. Du får ikke et rødt øre!
Vakter! Pågrip denne mannen.
-Han forsøkte å drepe meg. -Han er død. Du har drept ham.
-Du er full. Dette er Bacbac. -Sultanens narr.
Du har drept ham.
Hvorfor skulle jeg drepe ham? Vi har ikke truffet hverandre før.
-Det får dommeren avgjøre. -Og når han har gjort det,-
-henger vi deg.
{y:i}Rettssaken mot Jerome Gribben {y:i}ble årets hendelse.
{y:i}Dommeren var {y:i}den ærverdige Zadic.
{y:i}Zadic var inkompetent, men fordi {y:i}han var dommer, merket ingen det.
Jeg tror det blir døden ved henging.
-Hvorfor drepte du ham? -Jeg trodde han ville rane meg.
Rane deg? I mine 40 år som dommer-
- er det den verste unnskyldningen. -Jeg tok feil.
Konstantinopel kommer til å savne Bacbac. Han var makeløs.
Han hadde umåtelig god humor.
Umåtelig god. Den var bra.
Skriv det ned før jeg glemmer det.
Bacbac brakte glede i våre liv.
Latter fra et hjerte som var så stort som han var liten.
Vi kjente ham. Vi elsket ham.
Vi lo med ham. Vi vil alltid huske ham.
Jeg dømmer deg til galgen.
Nei!
-Hvem er kineseren? -Det var jeg som drepte ham.
Nei, det var meg. Jeg sendte ham ned skorsteinen.
-Nei. Jeg drepte Bacbac. -Jeg drepte ham med hendene.
-Jeg snublet i ham. -Han er så nærsynt.
-Det var et fiskebein. -Jeg er byens beste skredder.
-Hva har du å bestille her? -Jeg tar en shis kebab.
Deres Majestet.
Hvem drepte narren min, Bacbac?
Det gjorde jeg!
Hvem skal jeg henge, Sahidi?
Ingen. Det var et uhell.
Han var min narr, men også min venn. Kjenner jeg ham rett,-
-ville han sett på dette som sin siste spøk.
Til og med etter sin død fikk han oss til å le.
-Er historien slutt nå? -Ikke riktig.
-Da de gikk derfra... -Det er en helt ny fortelling!
Det er den beste hittil. Den er så spennende.
Ikke lur meg igjen! Jeg vil vite hvordan det ender.
Det er noe djevelsk der. Jeg ser...
-Demoner. -Enhver historie har en moral.
-Hvor er moralen her? -Faisal og de andre lærte-
-å ta ansvar for handlingene sine. Det bør vi alle gjøre.
Hvis de hadde gjort det, hadde ikke Bacbac måttet more etter sin død.
Det er sant. Historier er mer komplekse enn vi tror de er.
Denne nye fortellingen...
Hva er det, Sahidi? Hva kan jeg gjøre for deg?
Jeg holdt på å drepe deg, og du spør hva du kan gjøre for meg?
-Jeg er bekymret for deg. -Tenk heller på deg selv.
-Jeg er uroet for deg, kjære. -Hvorfor det?
Jeg elsker deg.
-Hvorfor det? -Du trenger meg.
Dette lover ikke godt. Sultanen har forspilt ennå en sjanse.
Det hadde ikke broren gjort. Shazanan.
Han nølte aldri. Han var bøddelens venn.
Enkelte mener at feil bror er sultan.
-Du sa du møtte Døden. -Jeg gikk bare forbi ham.
Jeg fortalte det til en venn. Han sa-
-at han også hadde sett Døden, og at Døden hadde sett fælt på ham.
Han ble så redd at han dro til byen samme kveld.
Jeg oppsøkte Døden for å finne ut hva som foregikk.
Og?
En annen gang, kanskje. Du må lære å holde på publikum.
{y:i}Da tilhørerne forlot rettssalen,-
{y:i}-kom Afrikas mest berømte {y:i}magiker, Mustapha, forbi.
{y:i}Han var en karismatisk mann {y:i}med en væremåte-
{y:i}-som fikk folk til å fryse {y:i}på 20 skritts avstand.
{y:i}Når han kom inn i et rom, {y:i}hoppet musene opp på stolene.
{y:i}-Men han er ikke helten her. {y:i}-Hvem er så det?.
{y:i}Zimba...
{y:i}Aladdin.
Dette er juks og bedrageri.
Løpet var avtalt. Vi ærlige menn blir rundlurte.
-Ærlighet lønner seg ikke. -Tilbake til arbeidet.
-Beklager. -Pungen. Jeg er blitt ranet!
-Hva er skjedd? -Den skurken tok pungen min.
Jeg så hvor han løp. Etter meg!
Hvem kommer i vognen?
Kom, så finner vi det ut.
-Hvem er det? -Prinsessen. Kalifens datter.
Jeg er forelsket.
-Hvor kom du fra? -Fra andre siden av verden. Afrika.
-Hva vil du meg? -Ta det med ro, Aladdin.
-Hvordan vet du navnet mitt? -Jeg var en venn av din far.
-Hadde han venner? -Svært få. Bare meg.
Din far var så skrudd at han kunne gjemme seg bak en korketrekker.
Du kjente ham virkelig.
-Vil du bli rik? -Ja, men fort.
-Lyssky forretninger? -Ja. Lyssky og tvilsomme.
-Men innbringende. -Hva skal jeg gjøre?
Først må jeg sjekke hvor velegnet du er.
Bra. Møt meg utenfor byporten når det gryr av dag.
Her er et lite tegn på min gode tro.
-Det var det første jeg gjorde. -Det lønner seg å prøve igjen.
De smaker riktig. Sa han at han kjente faren din?
-Trodde du på ham? -Nei, men på pengene hans.
Han vil nok ha noe stort. 20 gullmynter er mye penger.
Han kunne fått fire menn drept til den prisen.
-Det er bare 19 mynter her nå. -Anklager du din egen mor?
-Så du meg ta den? -Jeg kjente det på vekten.
Jeg trodde jeg hadde mistet fingerferdigheten min.
Det gjør du aldri. Du er fremdeles den beste.
Du kan smigre, din unge lømmel.
-Vær forsiktig med Mustapha. -Stol på meg, mor.
Det pleide faren din å si. Ingen stolte på ham.
{y:i}Aladdin reiste med Mustapha. {y:i}Han stolte ikke på Mustapha.
{y:i}Men når det var penger å hente, {y:i}var Aladdin villig til å risikere.
Jeg vil ikke skryte, men ingen har slått meg i en magi-duell.
-Hvorfor trenger du meg, da? -All makt har begrensninger.
Jeg vil at du skal finne igjen en gjenstand for meg.
Jeg kan ikke hente den selv. Det har med magiens regler å gjøre.
Vi må alltid følge de reglene.
-Hvorfor valgte du meg? -Du så jeg ikke var din fars venn.
-Hvorfor meg? -Jeg så noe i øynene dine.
-Hva vil du jeg skal gjøre? -Du skal gå inn i et gravkammer.
Der finner du en gammel lampe som jeg skal ha.
Hvor mye får jeg?
-Jeg vil vite det nå. -50 gullmynter.
Jeg stoler ikke på deg. Jeg vil ha 200.
Avtale. Her er halvparten.
-Det gikk altfor lett. -Du minner meg om meg som ung.
Ta denne ringen. Gni på den hvis du får problemer.
Hva slags problemer? 200 er ikke nok.
En avtale er en avtale.
Hvis du lurer meg, sender jeg Hector etter deg.
-Hvem er Hector? -Ravnen min. Min beste venn.
{y:i}Aladdin visste ikke {y:i}hvilke problemer som ventet.
{y:i}Hadde han visst, ville han ikke {y:i}ha tatt imot de 200 gullmyntene.
{y:i}På den annen side {y:i}så hadde han nok gjort det.
Fortsett!
Har du lampen, Aladdin?
-Gi meg den, så blir det lettere. -Jeg kommer meg ut selv.
-Gi meg den. Vær snill gutt. -Jeg er ingen snill gutt.
-Gi meg den, ellers blir jeg sint. -Tror du jeg går på den?
Du stikker uten å betale. Du fornærmer yrkesstoltheten min.
-Du får lampen når jeg får gullet. -Tror du jeg stikker?
-Din lettkjøpte dritt. -Ikke kall meg lettkjøpt.
Jeg ville hjelpe deg opp. Nå får du være der nede.
Vil du ha lampen? Bare behold den. Jeg forbanner deg!
Mustapha, Mustapha! Hvorfor må du alltid miste besinnelsen?
Nå mistet du lampen.
Det er andre ting jeg kan stjele. Jeg går hjem.
{y:i}Det var krise. I krisetid er det {y:i}ingenting som er bedre enn magi.
-Hvem er du? -Omar Kayan.
Jeg er ånden i ringen. Hvem ellers? Se.
Ekthetsstempel. Først vil jeg vite hvilken farge det var på røyken?
Var den blå? Det betyr at jeg er melankolsk.
Det betyr at jeg trenger mer tid for meg selv.
Hva vil du? Jeg har fiender, jeg har migrene.
Hva tror du jeg vil?
-Jeg vil ut herfra! -Jeg, jeg. Alltid deg. Meg, da?
"Få meg vekk herfra. Slukk meg, jeg brenner."
Allah! Vi kommer til å dø. Jeg vil ikke dø.
-Ta deg sammen! -Spar meg. Jeg er bare 719 år.
-Jeg skal forbedre meg. -Få oss ut herfra!
Har du hørt om ordene "vær så snill"?
Jeg jobber for deg, men du kan ikke behandle meg som en slave.
Forstått?
Å, lyset! Jeg kan ikke se. Jeg er blind.
Leddene mine verker.
Jeg må hjem nå.
Jeg skjønner ikke.
Hvorfor skulle en mestertyv skaffe dette skrotet?
-Hva skal det bety? -Den må være verdifull.
Du har rett. Kanskje den er en verdifull antikk.
Ikke bare stå der. Snakk med ham.
Jeg er bare en stakkars enke. Det er din lampe.
God kveld.
Snakk høyere, ditt ubetydelige, dødelige kryp.
-Hvem er du? -Hvem jeg er?
Hvem jeg er?
Har du ikke hørt om meg?
Jeg er ånden i lampen.
Ånden i lampen!
Ønsker, drømmer, makt.
For tidlig og voldsom død.
-Stryk det siste. -Er du som ånden i ringen?
Som ånden i ringen?
Jeg, som motsetter meg himmelens vilje?
Aldri! Hans kraft er ingenting-
-sammenlignet med min.
-Er dere i slekt? -Nei!
Kanskje. Jeg vet ikke. Testene var ikke overbevisende.
-Hva kan du gjøre? -Hva jeg kan gjøre?
Hva jeg kan gjøre? Jeg vet ikke.
Hva sier du om hva som helst?
Til å begynne med.
{y:i}Og det var begynnelsen.
Aladdin, som stammet fra en familie med tyver, fant ut-
-at han kunne få alt han ville. Han måtte bare ønske seg det.
Og?
-Hva ønsket han seg? -Vi sparer det til i morgen kveld.
Jeg vil vite det nå. Ikke i morgen.
Det er din feil. Du fengsler meg med din vidd og din sjarme.
-Og din skjønnhet. -Hva har det med saken å gjøre?
Jeg kan ikke gå når jeg ser på deg. Hva skjedde med Aladdin?
I morgen kveld, Sahidi.
-Jeg beordrer deg! -Da blir det en annen historie.
Husk hva som skjedde da Mustapha mistet besinnelsen.
-Fortell, nå. -I morgen kveld.
Bøddel! Nå!
Vent til i morgen kveld.
I morgen kveld.
-Noe nytt? -En mann fra Bagdad vil treffe deg.
Bøddelen. Hva gjør du her?
Din bror, sultanen, planla å drepe sin brud etter bryllupet.
-Der ser du. Han er gal. -Han klarer ikke å gjennomføre det.
Enda bedre. Han er svak.
-Folket vil ikke ha en svak leder. -Jeg vil ikke forråde sultanen.
Bare ivareta mine egne interesser.
Sultanen tåler ikke drap.
Det gjør meg arbeidsledig.
Jeg har aldri sett deg nøle med å bruke rep, øks eller kniv.
Hvis du skulle ta sultanens plass...
Frykt ikke. Du skal få nok av arbeid når jeg vinner.
Gatene i Bagdad kommer til å fylles av døde kropper.
Det blir gylne tider. Det lover jeg.
Takk, Sahidi.
Takk.
Gjør klar for marsj til Bagdad.
Vi skal få vår hevn, min elskede.
{y:i}-Men han lo ikke, gjorde han? {y:i}-Nei, det stemmer.
Jeg lot deg leve for at du skulle avslutte historien om Aladdin.
Sørg for at den blir riktig.
Det blåste opp til storm, ikke sant?
{y:i}Ja, det gjorde det.
-Hva skulle du si? -Jeg er din ydmyke tjener.
-Hva sa du? -Ingenting. Bare en detalj-
-som står i kontrakten min.
-Bokstavelig talt. -Du må adlyde meg, ikke sant?
Jeg adlyde deg?
Jeg burde kastet deg i et hav av lidelse.
Jeg burde få deg tråkket på.
Ja, du kan få det du ønsker deg.
Hva med å stanse regnet?
Jeg er overbevist om at det er andre ting du heller ønsker.
Jeg er forelsket i prinsesse Zubaida.
-Hun er kalifens datter. -Forelsket?
-Jeg så henne i en vogn. -Det pleier å skje i et lokale.
-Jeg vil ha henne. -Jeg kan gi deg ting.
Men jeg er maktesløs når det gjelder kjærlighet.
Du kan få alt i hele verden, og alt du ber om, er en jente-
-som ikke er god nok for deg.
-Du kan skaffe oss ting. -Du har skjønt det, gamlemor.
Jeg er ung nok til å være barnebarnet ditt.
-Ting som penger, f. eks. -Et slikt ønske har jeg aldri fått.
Har man penger, trenger man ikke magi.
Er det virkelig det dere vil?
Penger er vel og bra, men alle ber om penger.
Hvorfor ikke ønske seg noe nytt og spennende?
Hva med en flymaskin?
En flymaskin? Slik at du kan fly over hele verden?
Drikke drinker og få servert peanøtter?
En flymaskin. Jeg tror vi holder oss til pengene.
Ban vei for den fortryllende prinsessen.
{y:i}Aladdins mor gikk ut med {y:i}sin enorme rikdom.
{y:i}Som vanlig fungerte det.
Vi har flere viktige anmodninger, Deres Majestet.
Det syns ikke sønnen din, Gulnare.
Deres Majestet. Hans Høyhet Alladin-
-og prinsesse Salei Suman.
De står ikke på listen. Jeg kjenner ikke til dem.
Det plager deg sikkert.
-Hvordan kom dere forbi vaktene? -Vi hadde med gaver.
-Hvilke gaver? -Uimotståelige gaver.
Så sannelig. Slike gaver kan ingen motstå.
-Vi har dem med fra Suman. -Liker De dem, Deres Majestet?
-De er dine. -Det var meget sjenerøst.
Dere skal alltid være velkomne hit. Hva kan vi gjøre for dere?
Min sønn er så sjenert. Vi har hørt om Deres vakre datter.
Min sønn, prins Aladdin, vil be om hennes hånd.
Dette er skandaløst!
To fremmede fra Suman ber om hånden til kalifens datter.
Vi kommer ikke tomhendte. To millioner gullmynter.
Kalifen trenger ikke deres alminnelige gaver.
Jeg vil ikke si at to millioner er alminnelig.
-Det er bare en begynnelse. -Majestet. Min sønn, deres datter.
Ja, akkurat. Dere kommer dessverre for sent.
Storvesirens sønn, Gulnare, er lovet bort til min datter.
De skal gifte seg om tre dager.
Vi snakket akkurat om deg. Dette er prins Aladdin.
-Han har bedt om din hånd. -For sent.
-Har jeg ikke sett deg før? -Det ville jeg ha husket.
Jeg har bryllupsgave til Dem.
-Du er for gavmild, prins Aladdin. -Han har et stort hjerte.
-Vil du ta tilbake gavene? -Nei. De er Deres.
Hvordan kan jeg hindre Gulnare i å gifte seg med prinsessen?
Vi forvandler ham til et svin. Eller enda bedre...
-En svinestek. -Fristende, men ikke helt min stil.
-Hva med en ulykke? -For brutalt.
Før du foretar deg noe, bør du finne ut om hun føler noe for deg.
Kanskje hun er en slik som elsker menn hun ikke fortjener.
Eller omvendt. Menn kan elske kvinner de ikke fortjener.
-Hvorfor det? -Kjærlighet er ikke slik.
Kjærlighet er galskap. Verken prins eller tigger kan kontrollere den.
Var det ånden eller du som sa det?
Det var ånden.
Hva er det, Jafar? Du får meg i dårlig humør.
Mine nyheter vil gjøre det verre. Broren din mobiliserer en hær.
-Hvor stor? -Stor nok.
{y:i}Kom og legg deg, min elskede.
{y:i}Drep ham, Shazanan!
{y:i}Forræder!
{y:i}Vakter!
Du har nok rett. Kanskje elsker hun Gulnare og ikke meg.
Men jeg kan ennå finne det ut. De skal gifte seg først i neste uke.
Gulnare og prinsessen gifter seg i morgen.
Hvor kommer du fra, lille venn?
Kom hit, lille venn.
Jeg skal gifte meg i morgen.
Med Gulnare.
Alt er klappet og klart.
Du vil ikke forstå det.
Men jeg har truffet en sjarmerende, ung mann.
Det er ingen vits i å tenke på det. Om bare...
Det er de sørgeligste ordene i alle språk.
Om bare...
Hva fikk du vite, Aladdin?
Hun elsker ikke Gulnare. Hun elsker meg.
Du har alltid vært en liten apekatt.
-Jeg sa akkurat til mor... -Prinsessen giftet seg-
- for en time siden i hemmelighet. -Nei.
Storvesiren lar seg ikke stoppe av en liten apekatt.
Selvsagt ikke. Hun er klok, vakker, velstående.
Og fleksibel.
-Er ekteskapet fullbyrdet? -Ikke ennå, men snart.
Han er litt av en akrobat på det seksuelle området.
{y:i}Hvis Gulnare fikk leve på ny, {y:i}ville han fremdeles elske seg selv.
Det som er ment å være, kan ikke endres.
Jeg skal tenke på noe hyggelig.
Den unge prinsen fra Suman.
Min lille due. Det er meg, din ektemake.
Hvem ellers? Jeg er her.
Min elskede. Du er like vakker som...
Like vakker som...
Jeg får vel gjette.
Gulnare?
Hvor er du?
Det er en fornærmelse mot min datter og mot meg.
Du stinker!
Det ville du også gjort, om du hadde sittet i et toalett.
Han foretrekker toalettet framfor kvinner. Det er noe galt med ham.
Ekteskapet er annulert!
Forsvinn!
Tre millioner i gull er mye for min datters hånd.
-Jeg elsker henne. -Bra. Det hjelper.
Men jeg kan ikke godkjenne det før jeg vet at hun får det bra.
-Du har ikke noe palass. -Jeg holder på å bygge et.
Du kan få gifte deg med henne når jeg ser det ferdig.
Det er ferdig om en uke.
Da kjenner du ikke byggherrene. Dette tok et år å bygge.
-Mitt tar en uke. -En uke?
Jeg liker deg, mester Aladdin.
Jeg har hatt 200 herrer i mitt liv.
Du er den mest fornemme av dem.
Men husk, jeg lever med Salomos forbannelse i ansiktet.
Jeg svikter deg hvis jeg finner det for godt.
-Naturligvis. Jeg bærer ikke nag. -Du bærer ikke nag.
-Jeg må overleve. -Må vi ikke alle det?
Kanskje det.
Nå, dødelige vesener. Hvor er komplimentene?
-Praktfullt! -Det beste siden Taj Mahal.
Vi går og ser oss rundt.
Mye bedre.
{y:i}Det var kanskje den lykkeligste {y:i}dagen i Aladdins liv.
{y:i}Han burde ha vært {y:i}litt mer pessimistisk.
{y:i}Han sa alltid at pessimister vet {y:i}hva som foregår.
Mustapha. Du arbeider for hardt.
Du har rett, Hector. Men det er så mye som må læres.
Jeg er naken! Hva er det som skjer?
Jeg sverget en gang ved Hectors fjær.
Si meg, Harpe. Døde Aladdin i grotten?
Nei, han døde ikke Nå skal han giftes
Mustapha mistet besinnelsen
Hvem skal han gifte seg med?
Den vakreste blomsten i hele landet
Nemlig prinsessen av Samarkand
Bytt din gamle oljelampe mot en ny.
Det stemmer. Jeg bytter gamle lamper mot nye.
Kom og se.
Det er altfor tidlig.
Det er det, min kjære.
-Ringen er nydelig. -Den er din.
Du er så gavmild, min elskede. Har du alltid vært rik?
Alltid.
Far var rik, og hans far før ham.
-Vårt navn er det eldste i Suman. -Du er slik en prins skal være.
Du er stilig, galant, gavmild.
-Men moren din... -Hun er eksentrisk.
-Det har hun råd til å være. -Jeg liker henne. Hun er spesiell.
Hun er en frisk pust. Jeg kjenner ingen som henne.
Jeg kjenner ingen som du.
{y:i}De hadde bare øyne for hverandre, {y:i}og merket ikke hva som skjedde.
-Hvorfor deler du ut lamper? -Det er ingen hake ved det.
Der jeg bor, verdsetter man gamle ting.
Kan jeg bytte inn kona mi mot en ny?
Bare oljelamper.
Nye lamper mot gamle.
{y:i}Været ikke Aladdin fare?
Vanligvis ville han gjort det, men han var forelsket.
-Og det forandrer alt? -Ja. Man endrer seg.
-Du, for eksempel. -Far trodde jeg ville forbli ugift.
Når man gifter seg, må man ofre noe.
Han mente min vilje var for sterk. Men jeg har forandret meg.
Det må være kjærlighet. Fortell om Aladdin.
Nye lamper mot gamle. Jeg gir bort nye oljelamper.
-Sa du nye mot gamle? -Det er et kupp.
{y:i}Alle vil gjerne gjøre et kupp.
Takk.
Alle vil gjøre et kupp.
Hva er skjedd?
-Hvor er lampen? -Borte vekk.
Nå vil prinsessen finne ut at jeg ikke er prins.
Og kalifen ser at pengene er borte. Vi må flykte.
-Ingen i vår familie flykter! -Hvor har du hørt slikt tull?
Hva er det som skjer?
Hvor er alle sammen?
-Hvor er palasset? -Borte, som snøen fra i fjor.
Det var bare en illusjon. Det fantes verken palass eller rikdom.
Og han er ingen prins. Han er en tyv!
Du lyver. Si det til ham, Aladdin.
Det er ikke så ille.
Vi er stolte av vår arv.
Vi stammer fra det fineste tjuvepakket i hele Asia.
-Fordi du sa du var prins. -Ikke tro på alt Mustapha sier.
Han har ingen grunn til å lyve. Det har derimot du.
Nå sitter du fint i det, lillegutt.
Hvor kom palasset fra? Og pengene?
Magi.
Din utakknemlige ånd!
Hvordan kan du samarbeide med dette afrikanske nullet?
Mor!
Hva vil du? Jeg måtte opp fra sykesengen.
For en vakker slavejente.
-Hva i det ondes navn gjør du her? -Kjenner dere hverandre?
Dessverre. Vi er fjerne slektninger på min fars side.
-Jeg har hatet deg i flere sekel. -Magen vrenger seg av deg.
Det må en hel armé til for å vrenge magen din.
Ditt ekle, møkkete kryp.
Jeg har ventet lenge på deg.
-Du slår ikke en med slike på, vel? -Stå stille mens jeg vurderer det.
-Ok. Ha det. -Ånd mot ånd. Vinneren får alt.
-Lyder interessant. -Nei. Han har feberfantasier.
-Avtale. -Hans magi er sterkere enn min.
Så urettferdig er åndeverdenen. Au, jeg har tannverk.
Vi må ha de rette omgivelsene.
Nei. Jeg er ikke i så god form.
Jeg har aldri vært i god form. Jeg er i ekstremt dårlig form.
Jeg er klar, Allah. Du store skaper.
Jeg trenger deg nå. Be for meg i denne stund.
Ikke send meg ut dit igjen. Jeg er ingen match for ham.
Elsker du meg, eller var det også en løgn?
-Elsker du meg? -Gjør du?
-Alltid. -Du hørte hva han sa. Slåss.
Jeg vinner!
-Spar min kone og min mor. -Nei. Vinneren tar alt.
{y:i}Men Mustapha hadde alt tapt.
{y:i}Aladdin var fremdeles mestertyven.
Juksepave! Neste gang viser jeg ingen nåde.
{y:i}Han stjal Mustaphas seier.
{y:i}Aladdin hadde vunnet. {y:i}Han hadde stjålet for siste gang.
-Typisk tjuvepakk. -Han har det etter sin mor.
{y:i}Ånden i ringen fikk friheten sin.
{y:i}Han lot seg ikke be to ganger.
{y:i}Men ånden i lampen ville ikke {y:i}ta imot tilbudet.
Da må jeg få meg jobb, feit kone og late barn. Nei takk.
Jeg har makt. Jeg har full kontroll.
Jeg vil selv bestemme når jeg skal bli fri.
{y:i}Han sa imot alt. {y:i}Det var slik han var.
{y:i}Ville Aladdin virkelig sette dem fri {y:i}og gi fra seg all den makten?
{y:i}Makt er ikke så viktig.
-Hva er viktig, da? -Lykke.
Det var noe stakkars Amin Abour ikke hadde. Han hadde ingenting.
Han hadde ikke fred og ro. Ingen lykke.
-Hvem er Amin Abour? -En tigger fra Kairo.
Enda en ny fortelling.
Jeg vil fortelle om Amin fordi jeg tenkte du ville være interessert.
Hvorfor det?
{y:i}Han lignet deg på en prikk.
-Meg? -Den andre hovedpersonen var-
-sultan Abrashild. Han lignet din bror Shazanan på en prikk.
Min bror? Så jeg er tiggeren, og broren min er sultanen av Kairo?
Men du vil vel spare den historien til i morgen kveld?
I morgen er det konkurranse, sponset av fortellerforbundet.
Jeg er formann.
Du burde delta. Vi kjemper om penger, du kjemper for livet.
Jeg har fortalt et eventyr, en komedie og en fantasihistorie.
Nå vil jeg fortelle noe tragisk.
Jeg sa at hovedpersonene lignet ham og broren.
-Men hvor begynner jeg? -Med begynnelsen.
Men han må ikke vite hva som skal skje i fortsettelsen.
Skal jeg fortsette? Broren vil slåss mot ham.
-Bør jeg fortelle nå? -Tidspunktet er perfekt.
Historier forteller om seire. Eller i ditt tilfelle om død.
Ja, Sahidi. Din brors hær er bare to dager unna.
-Hva vil du gjøre, Sahidi? -Vente. Det krever sterke nerver.
Jeg har lært hva sterke nerver vil si.
{y:i}Amin hadde noen mynter til overs. {y:i}Han gikk til nærmeste vertshus.
{y:i}Imens gikk sultan Abrashild omkring {y:i}og lette etter eventyr.
{y:i}Abrashild hadde selskap av {y:i}Nouz og Mousel.
-Det er så kjedelig å være sultan. -Er det derfor du kler deg ut?
-Jeg syns det er morsomt. -Men det er farlig.
Det er krydder i tilværelsen. Her går jeg blant vanlige mennesker.
De skulle ha visst. Nå kan jeg spille dem noen puss.
Dette er underholdende. Vi går inn.
Så får vi se hva jeg kan greie å finne på.
-Jeg gjør opp når skipet kommer. -Hvilket skip?
Skipet mitt, skjebnen min. Jeg drikker og venter på skjebnen.
-Som er? -Vet ikke, men den blir bra.
Hvis du fikk velge skjebne, hva ville du da velge?
Da ville jeg blitt sultan.
-Se på deg. Kan du bli sultan? -Spiller utseendet noen rolle?
Sultanen ble født med sølvskje i munnen. Vi andre fikk tunge.
Han er like nyttig som et glassøye i et nøkkelhull.
-Mener du det? -Var jeg sultan, skulle du fått se.
Kanskje det er skjebnen din.
-Går det bra? -Jeg har aldri hatt det bedre.
Ta ham med til palasset. Gjør nå som jeg sier!
Kom nå. Jeg gleder meg slik.
{y:i}Det var en syk spøk.
{y:i}Han ble stelt og parfymert. {y:i}Selv ikke moren ville kjent ham igjen.
Dere vet hva dere skal gjøre når han våkner. Ingen avslører noe.
Jeg vil ha vin.
Nei, det vil jeg ikke.
Dette er en drøm.
Jeg har dagdrømt før, men...
Forsvinn!
-Hvor er jeg? -I palasset.
-Hvilket palass? -I palasset ditt.
-Hvem er jeg? -Leder og profet.
Du er sultan Haroun Abrashild.
Dette er galskap.
-Få snakke med en overordnet. -Du drakk mye i går, Sahidi.
Det har påvirket hukommelsen din.
Jeg drikker, og jeg har vondt i hodet.
-Deres Majestet. -Deres hva?
-Du er vår leder og monark. -Nei, jeg er tigger.
-Spøker Deres Majestet nå? -Nei, jeg er fylliken Amin.
Jeg er storviseren Mousel. Kjenner du meg ikke igjen?
Jo. Jeg har sett deg på gata.
Og jeg er Nouz. Jeg har ledet vaktstaben i ti år.
Hvorfor sier dere at jeg er sultan? Jeg er jo ikke det.
-Har du sett sultan Abrashild? -Nei.
Hvordan vet du at du ikke er ham?
Jeg er meg. Jeg kjenner jo meg.
Det er vinen, Sahidi. Den slører minnet ditt.
{y:i}Han var ennå {y:i}påvirket av alkoholen.
{y:i}Amin var nesten {y:i}tilbøyelig til å være enig.
{y:i}Hele palasset var med på {y:i}sultanens onde spøk.
{y:i}Det måtte de. {y:i}Ellers måtte de bøte med livet.
Stillhet for sultan Haroun Abrashild.
Verdensleder og profetens stemme på jorden.
Jeg er ingen av delene. Jeg er verken hersker eller profet.
Og jeg er definitivt ikke sultan Haroun Abrashild.
-Spøker Deres Majestet nå? -Nei! Jeg er en fyllik fra Kairo.
Hvorfor påstår da hele hoffet at du er sultan?
Se på deg selv. Du ser ikke ut som en fyllik.
Det er en konges ansikt.
{y:i}I årevis hadde Amin bare tenkt på {y:i}hvor han skulle få tak i alkohol.
{y:i}Nå var alt annerledes. {y:i}Han var en endret mann.
Så er det den kinesiske ambassadøren.
Vi har bestemt oss for å ta opp igjen samtalene med khanen.
-Dere sier at jeg er sultan? -Ja, selvsagt er du det.
-Og jeg har uinnskrenket makt? -Av guddommelig rett.
Istedenfor å snakke om khanen, burde vi snakke om mitt folk.
Om deres behov. Deres lykke.
Ikke sant? Jeg, sultan Abrashild, vil-
-iverksette bygging av nye skoler i alle store byer.
Du må overveie saken nøye først.
Da gjør jeg jo ingenting.
Her er et annet dekret. Vi skal redusere skattene-
-til halvparten.
-Er hæren underbetalt? -Utvilsomt.
Jeg har rapporter som sier at vi ikke kan vente at soldatene vil...
Jeg følger dine anbefalinger. Lønnen skal dobles.
-Hvordan skal dette finansieres? -Skjær ned på alt overflødig.
Særlig her i palasset.
Byråkratiet må overhales.
Ideene skal settes ut i live umiddelbart.
For en tosk.
Vi har fått gjort mer i dag enn på flere år.
{y:i}Sultan Abrashild lo ikke lenger.
{y:i}Tiggeren Amin tok oppgaven sin {y:i}svært alvorlig.
{y:i}Gi en larve kongelig føde, og {y:i}han blir straks til en sommerfugl.
{y:i}Sultanen ville avslutte spøken.
-For en spøk! -Det syns sikkert ikke han.
Jeg moret meg. Det er det som er viktig.
Hva skal du gjøre med ham nå?
Kaste ham ut. Dette er det beste med hele spøken.
{y:i}Det ble en fæl oppvåkning.
{y:i}Grusom.
{y:i}Fra ekstrem rikdom {y:i}til ekstrem fattigdom.
{y:i}Det er nok til {y:i}å gjøre hvem som helst gal.
Nei...
Dette er en drøm. Jeg er jo sultanen.
Jeg er sultanen.
Jeg er sultanen!
Bare en galning ville trodd at han var verdenshersker.
Men det føltes så virkelig.
Så virkelig.
{y:i}Men det ble mindre og mindre {y:i}virkelig med tiden.
{y:i}Snart tvilte han på at det {y:i}i det hele tatt hadde skjedd.
{y:i}Men skjebnen og sultan Abrashild {y:i}var ikke ferdige med leken.
-Du må spise litt. -Jeg er ikke sulten.
Bli her og snakk litt med meg.
Ingen vil snakke med meg. De tror jeg er gal.
-Er du det? -Jeg var det. Jeg trodde-
-at jeg var sultan Abrashild.
Jeg har drømt om å bli sultan så lenge-
-at det ble virkelig.
Var du bedre enn Abrashild?
Bare i drømmene mine.
Takk, min venn.
En god latter forlenger livet.
-Han tror han er frisk. -Kan han få være i fred nå?
Han gjorde en bra jobb som sultan. Jeg skal gi ham en sjanse til.
-Skal du gjenta spøken? -Det vil gjøre ham helt gal.
Du har da ikke humoristisk sans.
Med hilsener fra sultanen.
Det er fødselsdagen hans. Derfor får fangene et beger vin.
Lenge leve sultan Abrashild.
{y:i}Amins pinsler fortsatte.
{y:i}Det var et grusomt mareritt {y:i}som kom til ham igjen.
Hjelp! Redd meg!
-Hva er det, Deres Majestet? -Jeg heter Amin. Er jeg blitt gal?
-Så, så. Du har bare drømt igjen. -Nei, det er dette som er drømmen.
Vi har sendt bud på livlegen.
Det var demonene som brakte meg hit. De er i luften.
Demoner!
Hør! Demonene ler av meg.
Vik unna, demoner!
{y:i}Han burde ha tenkt på...
{y:i}At man aldri skal dra {y:i}den samme spøken to ganger.
-Han er død. -En ting er iallfall bra.
Vi slipper flere spøker.
Han døde med et smil på leppene.
-Hva gjør vi nå? Hvem arver tronen? -Ingen.
Det blir kamp om den. Det blir borgerkrig.
-Med mindre vi handler. -Hvordan?
Abrashild beordret oss til å behandle Amin som sultan.
-For en dag, ja! -Det er det bare vi som vet.
Han reduserte jo skattene.
Vi sier at Abrashild dro til Mekka, og ba vennen ta over.
-Det er jo nesten sant. -Det er plausibelt.
Legene kommer senere, Deres Majestet.
-Du har vært syk. -Har jeg?
Hvem er det?
Det var hoffnarren.
-Hva er det med ham? -Hans siste spøk var dødsmorsom.
Og han sa at vi ikke hadde humor.
Amin ble en av tidenes mest elskede sultaner.
Og Abrashild ble glemt.
Jeg så meg selv som sultan Abrashild.
Han døde av latter. Jeg forgår av frykt for svik.
Jeg var villig til å gjøre alt for å nøre oppunder frykten.
Abrashild nørte opp sin ondskapsfulle humor.
Det var ikke deg. Det var mørket inni deg.
Det er fremdeles der. Se meg i øynene.
Hvem ser du?
Jeg ser meg selv.
Som ser på deg, min elskede.
Sahidi. Hæren til broren din befinner seg utenfor byen.
Snart, min elskede.
Den er for tung. i
-Det er varmt. -En fortelling hjelper nok.
Nei. Den eneste faren du står overfor nå, er broren min.
Du redder ikke livet ditt med historier hos ham.
Han skjærer strupen over på deg.
-Det passer ikke nå. -Det passer perfekt.
Det er en utrolig historie om tre brødre som slåss mot hverandre.
Det hendte for lenge siden i Jemen.
Landet ble styrt av sultan Billah. Han hadde tre sønner.
{y:i}Prinsene Ahmed, Hussain og Ali.
{y:i}Prins Hussain var {y:i}Jemens beste fekter.
{y:i}Ahmed var en mester i bueskyting.
{y:i}Prins Ali var veldig sterk.
-Nå slåss de igjen. -De vokser fra det.
Det har du sagt i ti år nå.
Se! Ikke hibiskusene mine. Ikke palmene!
Vandaler!
-Vandaler! -Kom tilbake, feiginger.
-Hva kranglet dere om nå? -Prinsesse Fatima elsker meg.
-Hun har sagt hun elsker meg. -Du er ikke noe å elske.
Hva kommer til å skje når jeg dør?
-Dere vil splitte landet. -Se hva dere har gjort nå.
Alt dette snakket om død. Far blir syk av det.
-Vi mente ikke noe galt med det. -Far skal vel ikke dø?
Men når jeg skal dø, må jeg utnevne en arving.
-Gjør det nå, far. -Husk at jeg er eldst.
Ifølge loven har jeg det siste ordet.
-Hvem foretrekker du? -Dere er idioter, alle sammen.
La det forkynnes over hele Jemen.
Jeg sender mine sønner ut på et oppdrag.
Den som kommer tilbake med verdens største underverk,-
-blir min arvtager.
-Hvor lang tid har vi på oss? -Et år.
Dere skal dra sammen,-
-og komme tilbake sammen.
Kle dere varmt, gutter.
-Og ikke forvill dere. -Nei, mor.
{y:i}Brødrene la i vei ut i det ukjente.
{y:i}For å finne {y:i}verdens største underverk.
Vi møtes her igjen om et år. Så rir vi hjem sammen.
Måtte den beste vinne.
-Hva gliser du av? -Jeg er den beste.
Det eneste du er best i, er å måke kamelmøkk.
{y:i}De hadde ikke kart. De reiste {y:i}til land som etter sigende-
{y:i}-skulle ha drager.
{y:i}Ali red til et myteomspunnet land.
{y:i}Bronsebyen Zeroc.
{y:i}Den eksisterer ikke lenger. Bronsen {y:i}rustet og brønnene tørket inn.
{y:i}Men på den tiden {y:i}var den det reneste underverk.
Brødrene mine og jeg leter etter makeløse gjenstander til far.
Jeg har noe makeløst.
Jeg har sett et teleskop før.
Ikke et som dette. Sett det til øyet.
Du trenger bare spørre, så får du se det du vil se.
Jeg vil gjerne se prinsesse Fatima av Jemen.
Der er hun jo!
Det er Fatima!
Du har rett. Det er et underverk. Kan jeg få kjøpe det?
Jeg kan ikke selge det. Det tilhører Hari Ben Karim.
-Vil han selge det? -Spør ham.
Teleskopet er ikke til salgs. Jeg har ikke behov for penger.
Men jeg kan kanskje gi det til deg som en gave.
Hva kan jeg gi deg i bytte?
Underholdning. Schaca sier du er en mester til å slåss.
Vil du slåss mot mesteren min om teleskopet?
Gjerne.
Teleskopet er mitt. Jeg har drept mennene dine.
Hva får deg til å tro at de er døde?
-Denne gangen har de kniver. -Kniver? Det er juks.
Det var juks.
Ærlig spill, mester Schaca.
{y:i}Mens Ali dro derfra {y:i}med sitt magiske teleskop,-
{y:i}-var Ahmed på vei nordover.
Jeg er prins Ahmed av Jemen.
Jeg har hørt at du har en sjelden frukt.
Et grønt eple som kan lege alle sykdommer.
Jeg vil gjerne kjøpe det.
Det er ikke til salgs.
Er det noe jeg kan gi deg i bytte?
Kanskje. Har du spesielle evner?
Med buen.
Da skal du gjennomgå en test for å se om du er egnet til-
-å eie Livets Eple.
Jeg er imponert, Ahmed. Jeg har en oppgave til.
Så er Livets Eple ditt.
-Det er risikabelt. -Det er verd sin pris.
-Ikke for gutten. -Da går du herfra tomhendt.
-Jeg taper. -Nei, du vinner.
Du vinner ved å tape. Du ville ikke vinne for enhver pris.
Livets Eple er ditt.
{y:i}Ahmed fikk med seg eplet {y:i}og noen gode råd før han dro.
{y:i}Hussain red {y:i}mot den mytiske byen Petra.
{y:i}Byen ligger nå under sand, {y:i}men da var den Østens perle.
{y:i}Hussain oppdaget {y:i}noe helt utrolig ved Petra.
{y:i}Det var to byer, ikke en.
{y:i}Den andre byen lå under den første.
{y:i}Det underjordiske Petra {y:i}overlevde lenger.
{y:i}Men nå er den også borte, {y:i}oppslukt av sanden.
-Er dette det eneste teppet du har? -50 gullmynter.
-Du må være gal. -Har du råd til å kjøpe det?
-Hvis jeg vil ha det. -Det vil du.
Bli med meg.
Hvorfor selger du ikke disse i stedet?
Det er et flygende teppe.
-Det kan ta deg hvor du vil. -Jeg er en fremmed, ikke et barn.
-Det fins ikke flygende tepper. -Det fins tusener.
Og dette er et av dem.
Løft deg, teppe.
Ned.
I ro.
Du må bare si til det hvor du har lyst til å dra.
50 gullmynter, sa du? Det er det vel verd.
Jeg betaler kontant.
-Hva skal dette bety? -Vi skal rane deg og drepe deg.
Jeg kan ikke selge et magisk teppe for bare 50 gullmynter.
Det er ingen god handel.
Drep ham.
Stopp tyven!
Kom igjen.
Ta meg til møtestedet.
Vi har gjort det bra. Et magisk eple,-
-et flygende teppe og et magisk teleskop.
Har du testet dette, Ali?
Selvsagt!
-Si hva du vil se. -Jeg vil gjerne se far, takk.
Det er far.
Han er døende. Vi må hjem.
{y:i}Brødrene hadde lært én ting: {y:i}Man står sterkere sammen.
Det vil ta oss en uke å komme hjem.
Jeg vet en raskere måte.
{y:i}De nådde fram tidsnok til å kunne {y:i}redde faren med Livets Eple.
{y:i}De sto sammen for resten av livet.
De styrte sammen i fred og fordragelighet.
Hvilket råd fikk Ahmed da han fikk eplet?
Verden er full av ondskap. Det er bare to måter å takle den på.
Den ene er enkel, men gal: Akseptere det, og bli en del av det.
Den andre er vanskeligere, men riktig:
Man bekjemper ondskapen, ser hvem som ikke er onde,-
-og hjelper dem å holde ut.
Du har valgt den andre måten. Du har reddet meg fra mørket.
-Hvorfor? -Jeg elsket deg.
Er det svaret?
Det får duge til noe bedre...
Vi har fått vite at hæren ledes av Shazanan og hans kone.
-Hun er død. Jeg drepte henne. -Hun kan ennå ødelegge deg.
De tror hun bringer lykke. Det er en sterk kombinasjon.
Vi har en enda sterkere. Jeg går inn i kampen med min mann.
-Det er for farlig. -Det er bra for stridsmoralen.
De har en død dronning. Vi har en levende.
{y:i}Det var en kald morgen når portene {y:i}ble åpnet og slaget skulle stå.
{y:i}Sultanen ville overraske fienden.
{y:i}Han hadde ikke spor av redsel {y:i}i seg da han gikk til angrep.
Beskytt min hustru. Hun er viktigere enn mitt eget liv.
{y:i}En liten gruppe red i forveien {y:i}for å angripe først.
{y:i}Lykken står den djerve bi, og også {y:i}dem som tar lærdom av sine feil.
{y:i}Historiefortelleren sa {y:i}at historier kan redde oss.
{y:i}Med det mente han vel {y:i}at de kan redde oss-
{y:i}-hvis vi bruker fantasien.
Samle mennene.
Sesam, sesam, lukk deg opp.
Du må ta ansvar for dine handlinger, bror, og dø.
{y:i}Shazanans menn var plutselig {y:i}omgitt av fiender-
{y:i}-på alle sider.
{y:i}Døden kommer {y:i}i mange forkledninger.
{y:i}Nå var Shazanans tur kommet.
{y:i}Slaget var over.
-Og far vant? -Ja, og han reddet Bagdad.
-Det var en spennende historie. -Fortell en til.
Jeg skal fortelle en ny historie i morgen kveld.
Vent til i morgen kveld.
Subrip by Bullit